![](https://cdn.metropol.hu/2024/09/2FiR5jJv1xX--3DK9mWUOZGtNoo_b9vc5zZVxxNCHzk/fill/550/310/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2M5Mzg0OTBjOGY3YTQ3NDNiYjg1Yjk5NjlmYjM4YWYy.png)
Letűnt a régi dívák kora. Törőcsik Franciska arról beszélt, hogy szerinte a mai kor színésznőjének nincsenek olyan lehetőségei, mint a régi nagyoknak.
Törőcsik Franciska a Palikék világa by Manna műsorában beszélt arról, hogy manapság már nem az a minőségi munka a cél, mint anno. Ez pedig kihatással van a mai színésznők életére, és megítélésére is. Bár az ő személyiségétől alapból távol áll ez a fajta magamutogatás, de manapság nincs is erre olyan lehetőségük, mint a régi korok nagy díváinak.
A Hazatalálsz sztárja arról beszélt, hogy a mai televíziózás teljesen átalakult, és inkább a populáris, szórakoztató műsorok létrehozása a cél. Ez nemcsak a művészek életére, hírnevére van hatással, de a szakmai fejlődésük is korlátozottabb. Kevesebb a kihívás, és ezzel a fejlődési lehetőség is.
„Azok a tévéjátékok azért minőségben magasabb színvonalat képviseltek, mint a mai tévéműsorok. A minőségre való törekvés sokkal erőteljesebb volt. A mai világban azért inkább a szórakoztatáson van a hangsúly. Nekik olyan szerepeik és lehetőségeik voltak, ami által olyan minőségi színésznővé fejlődhettek. Nekünk ez már nincsen meg. A 70-es, 80-as években azok a nagy színésznők tényleg olyan életutat jártak be, és olyan szerepeket játszhattak el, olyan rendezők kezei között, amire nekünk már így nincs lehetőségünk.”
Franciska szerint az is hozzájárulhatott az akkori dívakultuszhoz, hogy akkor csak a tévében látták a művészeket, és ennek nagyobb divatja is volt. A színészeket mindenki felismerte, népszerűek voltak, és erre rá is tudtak játszani. Ő mondjuk nem szeretne így viselkedni.
„Könnyebb volt, mert az ember, ha benne volt a tévében, másnap mindenki felismerte az utcán. Ettől sokkal nagyobb is volt a nyomás. De ez tehette lehetővé azt, hogy olyanokat engedhettek meg maguknak, amiket ma szerintem mi már nem. Például azt, ahogy istenítették őket, és ahogy ezt ők imádták. De én nem élnék vele.”
Az én személyiségemtől távol is áll, hogy belépjek egy büfébe, és a cipőmből itassam a színészkollégáimat.
„De ez én vagyok, és én ilyen szeretek lenni” – tette hozzá a színésznő.
Többször is figyelmeztetnie kell magát, hogy figyeljen oda, hogy viselkedik nyilvánosan. A TV2 sorozatának sztárja szerint a közszereplőknek ilyen szempontból nagyobb felelőssége van. Mert másoknak esetleg többet jelenthet, hogy egy olyan személlyel konfrontálódnak, akit látnak a tévében. Azonban azt sem szeretné, ha ez a nyomás az egész életére kihatna. Szerinte ők is csak emberek, van rosszabb napjuk, el kell fogadni, hogy ők sem mosolyognak mindig az utcán.
„Nagyon jól esik, ha odajönnek hozzám, és látszik, hogy nagy hatással volt rá egy előadásom, vagy egy film, amiben játszottam, de még mindig meglepődök, ha megismernek. Mindig úgy kell figyelnem, szólni, hogy szépen kell viselkedni az utcán, mert engem bármikor megismerhetnek. Törekszem úgy élni, hogy ne csak a mások által, hanem az önmagam által felállított képnek is igyekezzek megfelelni. Példamutatóan szeretnék élni, de nem azon az áron, hogy ennek az oltárán az egész életemet beáldozzam.”
Nem akar lemaradni a Metropol cikkeiről? Adja meg a nevét és az e-mail címét, és mi hetente három alkalommal elküldjük Önnek a legjobb írásokat!
Feliratkozom a hírlevélre